Tämä artikkeli tai sen osa on tuotu vieraskielisestä lähteestä ja käännös on keskeneräinen. Voit auttaa Wikipediaa tekemällä käännöksen loppuun. Tarkennus: vähäinen viitteistys tarkistamatta ja kääntämättä |
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. Tarkennus: valtaosa lähteetöntä tarinaa, mistä? |
Jorge Enrique Illueca Sibauste | |
---|---|
![]() |
|
Panaman presidentti | |
Edeltäjä | Ricardo de La Espriella |
Seuraaja | Nicolás Ardito Barletta |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 17. syyskuuta 1918 Panama City, Panama |
Kuollut | 3. toukokuuta 2012 (93 vuotta) Panama City, Panama |
Jorge Enrique Illueca Sibauste ( 17. syyskuuta, 1918[1] – 3. toukokuuta, 2012) oli panamalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Panaman presidenttinä vuonna 1984.[2]
Illueca syntyi Panama Cityssä, Panamassa. Hän opiskeli Panaman yliopistossa, Harvardin yliopistossa ja Chicagon yliopistossa (oikeustieteen tohtoriksi, 1955). Hänestä tuli yksi maan tärkeimmistä asianajajista, ja opetti professorina Panaman yliopistossa lakia, ja 1970-luvulla hän aloitti diplomaattisen uransa ensin työskennellessään Yhdistyneissä kansakunnissa kansainvälisen oikeuden kysymyksissä. Hän toimi Panaman suurlähettiläänä Yhdistyneissä kansakunnissa vuosina 1976–1981 ja Panaman ulkoministerinä vuosina 1981–1983. Vuonna 1982 hänet valittiin Panaman presidentiksi ja toimi presidenttinä muutaman kuukauden ajan vuonna 1984 kunnes erosi presidentin tehväistä määräen uudet vaalit , joihin hän ei osallistunut. Samana aikana hän oli myös YK:n yleiskokouksen puheenjohtaja vuodesta 1983 vuoteen 1984. Hän toimi pysyvänä jäsenenä välimiesoikeudessa Haagissa vuosina 1974-1990 ja Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen oikeuden komission jäsenenä kolmesti ( 1982-1986, 1987-1991 ja 1997-2001). Hän jatkoi työtä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa erityisesti ympäristöasioissa.
Hänen tiedettiin olevan Yhdysvaltain armeijan School of the Americasin vastustaja, jota hän kutsui "suurimmaksi perustaksi Latinalaisen Amerikan epävakaudelle.”